Pravidla Války o Cintru 2006

„Uvědom si,“ upozornil Foltest, „že Emhyr ovládá Cintru právem či spíš bezprávím uchvatitele. Kdyby získal dědičku koruny a oženil se s ní, mohl by svou vládu legalizovat. Došlo ti to? Nilfgaard svázaný manželstvím s cintránskou dynastií, s krví Calanthé, to už není Nilfgaard nájezdník, na nějž cení zuby celý Sever. To je Nilfgaard soused, s nímž je třeba počítat. Jak by ses mohl opovážit hnát jej za Marnadal, za Amellské pohoří? Útokem na království, na jehož trůně sedí legitimně vnučka Lvice z Cintry? Mor! Nevím, kdo hledá to děvče. Já jsem je nehledal. Ale všem vám dávám na vědomí, že teď začnu. Sice si pořád myslím, že dívka už nežije, ale nesmíme riskovat. Ukázalo se, že je příliš důležitou osobou. Jestli žije, musíme ji nalézt!“
…
„To v žádném případě,“ přisvědčil Foltest. „Lvíče se nesmí dostat Emhyrovi do rukou. Nesmí se dostat do rukou nikomu nežádoucímu… Živé.“

Úvod:
Pravidla jsou rozdělena na několik částí. V úvodu jsou obecné věci o hře. V základních pravidlech jsou ta nejdůležitější pravidla, které musí znát každý. Velitelé by tyto pravidla měli znát nazpaměť, aby je mohli případně menším bojovníkům vysvětlit. Další část obsahuje informace o průběhu hry na místě a kontakty. Na konci jsou dodatky k pravidlům pro všechny možné rejpaly, kterým nestačí jednoduchý výklad a snaží se najít kdejakou skulinku. Víceméně zcela zpřesňují pravidla. Když si nebudete něčím jistí, nejdřív se podívejte sem. Věci zde uvedené se také považují za pravidla a nelze je vynechat. 
Ještě bych zde zmínil jistý fakt, který by vám mohl v pravidlech motat hlavu: účastník je každý, kdo se účastní bitvy, dělí se na CP (speciální postavy) a hráče. Hráči se dále dělí na vojáky a velitele. Zní to složitě, ale je to prosté.
Nilfgaardu se podařilo po svém nečekaném nájezdu na Cintru ji obsadit. Tři království se rozhodla nečekat, až přijdou na řadu i ona, a postavit se Císařství a vyhnat ho z Cintry. Válka o Cintru začala a na jejím konci bude velká rozhodující Bitva o Cintru. K té se všichni zúčastnění snaží získat co nejvíce strategických výhod, hlavně co nejvíc zbraní na vybavení armády. Jednou z těch nejdůležitějších je poslední dědička cintránského trůnu, Ciri. Svatbou s ní se Císař snaží prokázat světu legitimitu svého nároku na Cintru. Tomu se snaží království zabránit tím, že ji chtějí zabít. Ve válce o Cintru bojuje císařství Nilfgaard (černá barva, města Město Zlatých věží, Attre, Riedbrune) a proti němu tři království, Redanie (červená, Novigrad), Temerie (bílá, Wyzima) a Kaedwen (žlutá, Ard Carraigh). Cintra coby město je jen bojištěm pro závěrečnou bitvu. Vítězem celé hry se stává ta strana, která vyhraje závěrečnou bitvu o Cintru!
Obsah:
Základní pravidla		1 – 3 			Pokročilá pravidla		4 – 5
Vojáci				1 – 2 			Komodity a obchodování		4
Velitelé				2			Doly a jiná místa			4
Boj				2			Druhy a rozměry zbraní		4
Bezpečnost			3 			Dovolené kombinace zbraní	4
Města     			3                                    Magické předměty		5
                                                                                        Jiné				5
							Závěr, kontakt  			5
							Dodatky a změny			6
														
Základní pravidla:
Království vládne vždy jeden král (Nilfgaardu císař a z jeho (z)vůle také dva prefekti s hodností odpovídající králi, kteří jsou podřízeni přímo a jen císaři). Jeho titul je nepřenosný a zůstává mu po celou dobu hry. Všichni jeho poddaní ho musí poslouchat. Redanii vládne král Vizimir, Temerii král Foltest, Kaedwenu král Henselt a v císařství Nilfgaard pevně panuje císař Emhyr var Emreis. Král a císař je označen zlatou nebo stříbrnou stužkou na čele s podkladem v barvě svého království. 
Kromě krále jsou v království velitelé (označení šerpou, pro všechny stejnou). Králové, Císař i Prefekti jsou také velitelé a mají jejich všechny schopnosti.
Vojáci
Voják	
2 – 6 životů	
Jeden život si léčí 5 minut	
4 úrovně (pro postup potřebuje 5, 8, 10 a  13 trofejí)	
Vojáci jsou všichni hráči do 16 let včetně. Živý hráč a tím pádem i voják se pozná podle toho, že má na sobě viditelně upevněný glejt.
Glejt, což je jakási herní vizitka každého účastníka, si musí každý podepsat jménem nebo přezdívkou a viditelně připnout na kostým.
Pokud voják bojuje dobře, postupně se vypracuje na lepší úroveň a už ho hned tak někdo nezabije jedním máchnutím meče. Zkušenosti z boje představují trofeje, což jsou ukořistěné nepřátelské glejty. Glejt obyčejného vojáka má hodnotu jedné trofeje. Glejt velitele má hodnotu dvou trofejí a nejcennější je pak glejt samotného krále či přímo císaře, tři trofeje. Voják potřebuje na druhou úroveň 5 trofejí, na třetí 8 trofejí a na čtvrtou pak 10 trofejí a na pátou 13 (to už je opravdu elita :-).
Za každou novou úroveň vojákovi přibude jeden život k maximálnímu počtu. Voják může mít až 6 životů. Na svém glejtu proškrtáte příslušný počet čtverečků u dané úrovně. Úrovně lze zvyšovat samozřejmě jen postupně, samotné povyšování lze provést pouze ve svém či přátelském městě. S trofejemi nelze nijak kšeftovat, jen ten, kdo glejt ukořistí, jej může použít!
Životy si každý počítá sám.
Pokud je voják zraněn, může se ve městě léčit. Léčení trvá 5 minut za jeden život. Léčit se lze jen uvnitř neobléhaného města. Voják nesmí bojovat a musí odpočívat. Léčení je ukončeno, pokud voják začne bojovat, odejde z města nebo je z něj vyhozen a nebo pokud město začne někdo obléhat. Své vojáky může vyléčit také velitel (velitelé ale nemohou léčit ve městě).
Když to voják nestihne a je zabit, jde se reinkarnovat na centrální mrchoviště své strany. Reinkarnace trvá všem 5 minut. Poté si vezme voják nový glejt svého království či císařství a pokračuje dál ve hře. Mrchoviště je na kraji tábořiště.
Vyléčit vaše zranění pak ještě mohou hodné postavy ve hře (třeba vaši velitelé, pokud vás radši nedorazí za vaší neschopnost), nebo se vám může pod ruce dostat uzdravující lektvar (ale moc bych na to být vámi nespoléhal :-). 
Velitelé
Velitelé jsou všichni hráči z království nebo císařství starší 16 let. Jejich úkolem je především velet mladším a pomáhat jim orientovat se ve hře a pravidlech. Na nich je, aby vymýšleli taktiku svého národa a vedli ho k plnění questů. Tomu jsou přizpůsobeny i jejich pravidla: Velitel má pevný počet životů, tím jsou 3 životy. Tento počet nelze nijak zvýšit. Pouze Král, Císař a Prefekti mají základní počet životů (ale jen při první inkarnaci) větší o 2. Velitelé jako jediní mohou vyhlašovat obléhání a nosit obléhací zástavu. Pokud při boji zahynou všichni velitelé, poslední zabitý velitel ji odnáší do svého města.
Krom toho jsou velitelé také jediní hráči, kteří mohou vstupovat do dolů.

Každý velitel má určitou zkušenost s bojem a vedení své jednotky. Jednotka se zkušeným velitelem v bitvě vydrží (a třeba i přežije) mnohem déle než s velitelem nováčkem. Tuto schopnost vyjadřuje zkušenost velitele. Udává kolik životů může velitel vyléčit svým spolubojovníkům. Na začátku má každý velitel zkušenost rovnu třem – to znamená že může vyléčit tři životy.
Velitel vyléčí svému spolubojovníkovi jeden život když se ho dotkne a nahlas řekne “Léčím!“
Léčit své vojáky může velitel kdekoliv MIMO města. Léčit lze jen obyčejné vojáky, tedy není možné léčit jiné velitele (ani sám sebe), CP,  nebo kouzelníky. Může však léčit bojovníky spřátelených armád (temerský velitel může vyléčit redanského vojáka, jakýkoliv nilfgaardský velitel jakéhokoliv nilfgaardského vojáka). Zkušenost si může velitel proškrtat ve svém mateřském městě (skutečně jen ve svém, to je ve městě, kde začínal na začátku hry – pokud si Nilfgaardský velitel bude chtít zvýšit zkušenost, muže to udělat pouze v jednom konkrétním městě, v žádném jiném). Doplnění léčebných schopností velitele se ve městě provádí naprosto stejně jako léčení, je dokonce možné se přitom zároveň léčit. Doplnění 1 bodu léčící schopnosti trvá 1 minutu. Maximální zkušenost velitele je 15 a nikdy za žádných okolností nemůže být vyšší. 
Zkušenost velitele je možné si zvyšovat následovně:
•	Pokud zabije jiného nepřátelského velitele při „férovce“, ve které budou mít oba dva plný počet životů +3
•	Dobytím nepřátelského města, pokud velitel vyhlašoval obléhání a město bránilo minimálně 5 živých obránců +3
•	Zabitím cizí postavy. Každá cizí postava má glejt, kde je uvedena hodnota glejtu. O tuto hodnotu se zvýší zkušenost velitele, pokud tuto postavu zabije. 
•	Případně splněním některých questů.
(Například: Velitel se zkušeností 6 (3 začáteční + porazil nepřátelského velitele) vyléčí v boji svého spolubojovníka 6x -> ve městě si musí doplnit léčebné schopnosti 6 x 1 minutu = 6 minut)
Boj
Bojovat se smí pouze s povolenou zbraní (viz dále) a nejdůležitější je přitom bezpečnost. Zásahové plochy jsou trup, nohy od kolen (kolena také, ale pouze do vnějšího kloubu, ne do důlku) nahoru a paže od ramen k loktům (lokty také, ale stejně jako u kolen neplatí zásah do důlku). Zakázané části (kam se nesmí útočit ani náznakem) jsou hlava, krk a rozkrok. Při boji se nesmí bodat, ani náznakem. Zásah šípem platí jen do trupu, a šíp se přitom musí zastavit (neplatí tedy jen škrábnutí). Zásah šípem platí i do vlastních vojáků! Zásah zbraní do části oděvu či jiné výstroje nebo nesené zbraně je platný, pokud by zasáhl platnou zásahovou část. Vykrývat rány je možné také jen povolenou zbraní, a je přísně zakázáno to dělat částmi těla, do kterých zásah neplatí (ruce).
Zásah je platný v případě, že zasáhl zásahovou plochu (škrábnutí oděvu špičkou, kdy čepel pokračuje dál a ani se nezastavila, neplatí). V případě současného vzájemného zásahu (sousek) platí oba. Pokud jednu postavu zasáhnou dva lidé najednou, musí se dohodnout, který zásah platí. Zásahy těsně před nebo po zásahu do zakázané části těla také neplatí!
Zároveň se nesmí útočit otočením kolem své osy a následného udeření protivníka. Se štítem se nesmí klečet! Zakázané je i prorážení štítem!
Žádné cizí zbraně se nesmí chytat rukou, jinak to platí jako platný zásah. Šípy se smí odrážet zbraní, sbírat je smí jen lučištníci a nebo jim je někdo může podat (to znamená sebrat šíp a dát jej do ruky, ne s ním ještě deset minut někde běhat). Zbraně, které nejsou uvedeny v pravidlech, smí používat jen ten, komu byli povoleny, nikdo jiný. Soupeř vždy hlídá záda protivníka, aby ho nenatlačil někam, kde mu hrozí nebezpečí!
Hráč musí vždy svojí zbraň při dopadu brzdit, a šerm musí být bezpečný, jinak bude vyřazen ze hry.
Pokud je hráč zasažen, odečte si jeden život a řekne nahlas, kolik životů mu ještě zbývá. Pak se zapojí dál do boje. To znamená, že po zásahu má zasažený vždy chvilku času (opravdu jen chvilku, nesmí zdržovat hru), kdy nemůže být znova zasažen. Pokud je mrtev, zřetelně to oznámí a musí předat protivníkovi svůj glejt. Útočník je stále zranitelný. Pouze v případě, že mu mrtvý hráč podává glejt, tak si ho může vzít, aniž by přitom mohl být zasažen.
Pokud hráči při předávání glejtu zůstanou vzadu za postupující řadou, mají právo a povinnost se do ní vrátit (řada je řada, ne prchající dav, ale i rychle ustupující řada je pořád řadou).
Mrtvý hráč si dá zbraň za hlavu a odejde se reinkarnovat. Mrtvola s nikým nemluví a nesděluje informace o hře. Každému musí popravdě sdělit, že je chcíplá.
Nejdůležitější je bezpečnost zbraní
Na začátku budou všechny zbraně zkontrolovány a ty špatné a jinak nebezpečné budou na dobu hry zabaveny. Organizátoři mají právo jakoukoliv zbraň vyřadit ze hry i během hry. Na zbraních nejsou povoleny žádné ostré hrany a nebezpečné kovové doplňky. U zbraních jiných než dřevěných není jisté, jestli budou povoleny (třeba železný štít nebude). Hráč u sebe může mít zbraní, kolik chce, ale může bojovat jen s jednou povolenou kombinací. Zbraně musí být bezpečně omotané molitanem (min. 3 cm tlustý)/mirelonem (min. 1 cm tlustý) nebo jinak zabezpečené, jak je napsáno v tabulce. Obalení musí být dobré, aby během boje nespadlo. Pokud se tak stane, nesmí se zbraní do jejího opravení bojovat!
Šípy jsou povoleny jen jednoruční, dvou a víceruční šípy povoleny nejsou.
Čím nebezpečněji šermujete, tím více si dejte na zbraň molitanu/mirelonu, spíše přežijeme meč s obrovskou vrstvou molitanu než rozseknutou hlavu (nepřehánět, vše má své meze). 
Štíty musí mít hladké hrany, bez rohů, snažte se je co nejvíc zakulatit (nejen rohy štítů, ale i hrany). Doporučuji každou hranu štítu oblepit dvakrát vrstvou kobercovky, nebo klidně i tenkou vrstvou molitanu (pokud se vám to zdá divné, zeptejte se Tygra na jednu BPA).
U seker musí být bezpečně obalen i konec topůrka u ostří sekery!
Na bezpečnost zbraní bude brán opravdu velký zřetel, takže si dejte záležet, aby vaše účast ve hře neskončila na nebezpečné zbrani. Vezměte si sebou materiál na opravu či lepší zabezpečení zbraně (alespoň na skupinu, určitě se vám to vyplatí).
Zbraně musí vypadat vzhledově jako ve středověku, tj. nesmí být jen tenké tyčky ani těžké kyje (pokud nebudete mít rovnou molitanový kyj), meče musí mít záštitu. Na váhu si dejte také dobrý pozor, ani lehkou zbraň a ani těžkou nebudeme povolovat kvůli bezpečnosti a hratelnosti. Nejlépe tomu odpovídá meč z hokejky. U zbraně musí být dobře obalená špička (nezaostřujte špičky zbraní, budete je pak stejně muset ořezat!).
Města
Každé království má jedno město, císařství má tři. Kdo o města přijde, je téměř poražený, protože město je hlavní zdroj potravin a jedno z mála míst, kde se dá léčit a povyšovat. Město tvoří hradby (natažený provázek) s branami. Hradby se nesmí nijak vylepšovat. Do města smí jen ten, komu to vládce města (zastupuje ho správce) dovolí, a to jen branou. Ostatní mohou do města jen pokud je vyhlášeno obléhání. Pokud je město obleženo, končí léčení vojáků. Při obléhání můžou útočníci vstupovat do města branou a střílet také jen branou. Obránci (kdokoliv uvnitř města) mohou střílet ven i přes (ne pod!) hradby. Pokud ve městě zůstanou jen živí útočníci (alespoň jeden) a není tam žádný živý obránce, je město dobyto.
Ve městě je městská pokladna (vše spravuje správce města), název města a cedule s barvou strany, která ho vlastní: černá – císařství, bílá – království. Dále pak pytel na odpadky.
Pokud je město dobyto, od této chvíle patří tomu, kdo jej dobyl. Správce města změní čtvrtku s barvou na odpovídající stranu. Původní vlastník města ho musí nejdřív znovu dobýt, pokud do něj chce vstoupit (do města nesmí nepřítel vstoupit ani v případě, kdy ve městě nikdo není). Při dobytí města je možné vyrabovat městskou pokladnu, to jest odnést zní veškeré zlato (na požádání správce předá všechny herní předměty, které ve městě zůstaly).
Dobýt město (pokud to jde) můžete vyhlášením obléhání. Obléhání může vyhlásit pouze velitel s obléhací zástavou. Tu zabodne (nebo opře o strom, pokud ji není možné zabodnout) na viditelném přístupném místě před branou ve vzdálenosti 20 metrů od města a zřetelně oznámí začátek obléhání, poté napočítá do třiceti. Pak je obléhání zahájeno. Poté už smí obléhatelé vstupovat do obléhaného města, ale pouze branou, stejně tak i střílet lze jen přes bránu. Obléhací zástava musí po celou dobu obléhání zůstat na stejném místě a obléhatelé ji už nesmí přemísťovat.
Obléhání je ukončeno, pokud je město dobyto (všichni obránci jsou pobiti, ale naživu zůstal útočník). 
Obránci mohou také obléhání ukončit svržením obléhací zástavy.Jakmile je zástava svržena, obléhání končí okamžitě a zástava se před dalším obléháním musí opět „nabít“ ve spřáteleném městě.
Jakmile je obléhání ukončeno, obléhatelé, kteří jsou ve městě, nepůsobí žádné zranění obráncům města (platí jen uvnitř města). Ti je naopak mohou normálním způsobem zabít.
Přes hradby se může jen střílet ven z města, nic jiného, teda ani nic podávat (vůbec nic, ani zástavu – jedinou dovolenou věcí je předání glejtu zabitou postavou).
Dobývací zástavy má každé město své a patří danému království, nikdo jiný je nesmí brát (jen v případě zrušení obléhání, pak ji hned vrátí). Pokud je obléhání zrušeno (jakýmkoliv způsobem), musí se obléhací zástava nejdříve vrátit do vlastního či spřáteleného města, teprve pak je možné s ní jít znovu obléhat. Je možné vyhlásit více obléhání najednou.
Zástavy není možné schovávat ani brát nepříteli. Při dobývání musí být zástava viditelně zabodnuta (nebo opřena o strom) před bránou.
A koho uvidím, že ji umaže jen trošičkou bahna nebo hlíny, tomu zobák upadne!
Nad správným chodem města bdí jeho správce. Ten spravuje město pro jeho vlastníka. Kontroluje dobu léčení, spravuje městskou pokladnu a ostatní herní věci ve městě. On přebírá od poddaných jídlo jako daň a ukládá ho do městských sýpek. Ví o všem, co se ve městě děje a informuje o tom jeho obyvatele (např. že ve městě řádí mor a podobně).
Pokročilá pravidla:
Zde jsou pravidla, která se v každém případě vyplatí nepřehlédnout. Píše se tu o dalších místech a speciálních postavách, na které můžete během hry narazit. Nedílnou součastí jsou také rozměry, kombinace a obalení zbraní. Doporučujeme si vše přečíst a poctivě splnit, na bezpečnost zbraní dáváme velký důraz. Stejně tak i na povinnou výbavu hráčů!
Komodity a obchodování
Ve hře je několik druhů komodit, které lze obchodovat (více o způsobu obchodování je v samostatném odstavci). Jsou to především jídlo, železo a zlato (samozřejmě také informace, zvažujeme zavedení výběru mýtného na největších informačních dálnicích ve hře :-). Základem je jídlo, bez kterého se fakt blbě žije a hlavně pracuje. Jídlo odvádí jako daně obyvatelé území, které spravují města, přímo městskému správci, od kterého se dozvíte, kolik jídla jste právě dostali. To záleží na mnoha faktorech, na počasí, bojích a korupci. Jídlo je také potřeba pro činnost Dolů, kde pracují horníci a je třeba je živit (hladovější zobáky než horníci nemá snad nikdo). 
Železo kutají v dolech Kutáci horníci. (Z železa se pak v městských kovárnách vyrobí zbraně. Těmi se pak vybaví vojáci a ti se pak zabijí v závěrečné bitvě o Cintru, pak zetlí, zúrodní pole a bude víc jídla.) 
Kromě těchto komodit se můžete ve hře setkat s dalšími obchodovatelnými věcmi od lektvarů, kouzelných předmětů, lidí až třeba po města. Podobně je ve hře zlato, které slouží především k usnadnění obchodování.
Zbraně jsou v době nadcházející války tou nejdůležitější věcí ve hře. Beze zbraní si nikdo armádu nepostaví. Proto se jich všichni snaží vyrobit co nejvíce (lidí a nelidí na rekruty je totiž dostatek, je potřeba jen zbraně). K výrobě zbraně je potřeba jedno železo. Vyrábějí se ve městech v kovárně (zeptejte se svého správce). Zbraně se pak uchovávají u správce, kde jsou v bezpečí. Čím více zbraní budete mít, tím větší a silnější vojsko budete moci postavit do závěrečné bitvy.
Obchod hýbe světem stejně jako války a je jeho důležitou součástí. Obchodovat se dá téměř s čímkoliv, jedinou potvrzenou výjimkou jsou zbraně. 
Doly a jiná místa
Mimo měst se ve hře setkáte se spoustou dalších podobných „měst.“ Například Dolina květů (město Veverek) nebo nedobytné hradiště zaklínačů Kaer Mochen (organizátorské stanoviště). Další podobné místo je ostrov Thanned, kde je universita pro čaroděje. Vstoupovat dovnitř smí z hráčů jen kouzelníci.
V dolech, jak už bylo napsáno, kutají horníci. Kutají všechno, co jim přijde pod krumpáč, takže krom železa občas vykutnou i nějakou nechtěnou věc. Aby kutali pořád a pravidelně, je potřeba je neustále živit jídlem. A pak na ně náležitě dohlížet, protože jinak by se jen flákali někde jinde, než mají. 
Od měst se tato místa liší tím, u nich není možné vyhlásit obléhání. Vstupovat do nich můžete pouze pokud mají bránu (tzn. mezeru v hradbě, kde není natažený provázek…), nebo za zvláštních okolností (kvůli questům a pod.) 
Druhy a rozměry zbraní
Kromě zbraní uvedených v tabulce se můžete setkat i s jinými druhy. Ty používají různé postavy ve hře, například hlodavci Veverky, kostlivci, horníci a jiní. S těmito zbraněmi mohou bojovat jen oni a nikdo jiný. Proto, až najdete na zemi ležet krumpáč (lepší než zabodnutý v těle), nechte ho tam ležet. 
Žádné další zbraně se bez předchozí domluvy (to není to samé jako domluva na místě) nepovolují! 
A to nejdůležitější, všechny druhy zbraní ubírají jeden život (až na výjimky, o kterých se dozvíte na místě). 
Název zbraně	Max. rozměr	Min. molitanu /myrelonu	Komentář	
Obouruční meč	110 cm	Celé ostří	Ne prkno ani kyj, nejlépe z hokejky	
Jednoruční meč	90 cm	Celé ostří	Ne prkno ani kyj, nejlépe z hokejky	
Dýka	40 cm	Celé ostří	Kulatá špička	
Hůl	není stanovena	-	Nezraňuje, má ji jen čaroděj, jen k obraně	
Obouruční sekera (palice a kladiva)	110 cm úhlopříčka	Čepel z měkkého materiálu		
Jednoruční sekera (palice a kladiva)	90 cm úhlopříčka	Čepel z měkkého materiálu		
Luk	Neomezeně	-	malá průraznost!*	
Šípy	rozumně	Hlavice hodně měkká a bezpečná, pod hlavicí nesmí být špička!	
Štít	78 cm úhlopříčka nebo kulatý – poloměr 31 cm	Oblé rohy i hrany!	
* Všem, kdo si na bitvu berou luk, výslovně doporučujeme, vzít si i zbraň, pro boj na blízko. Bezpečnost luků je posuzována individuálně a organizátoři si vyhrazují právo neschválit luk bez udání důvodů! Majitel luku bude také posuzován podle kvality svých šípů!

Dovolené kombinace zbraní
luk + šípy
obouruční meč nebo sekera (palice či kladivo)
jednoruční meč, sekera nebo dýka (palice či kladivo) + štít
jednoruční meč, sekera nebo dýka (palice či kladivo) + dýka
hůl (pouze pro čaroděje)
Magické předměty
Ve hře se můžete setkat s magickými předměty. Jsou označené fialovou stužkou a glejtem. Na glejtu je vedle jména předmětu také popis toho, jak předmět  funguje – pokud chcete předmět využívat, připnete si tento glejt pod svůj vlastní (do té doby předmět nefunguje…). Glejt a stužka je nedílnou součástí předmětu, tzn. pokud předmět někomu předáte, nebo jej odložíte po své smrti – vždy komplet se stužkou i Glejtem.
Ve hře se také vyskytují nerozeznané magické předměty. Ty jsou označené pouze glejtem se jménem (který je také nedílnou součástí předmětu) –  magické schopnosti takového předmětu nemůžete využívat, ani v případě, že tušíte, k čemu slouží! Ve hře se však vyskytují postavy, které jsou schopné předmět rozeznat. Jedině ty mohou stávající glejt vyměnit za fialovou stužku a glejt s popisem, co předmět dokáže. Předmět potom funguje nadále jako magický, se všemi důsledky a pravidly... 

Jiné
Některé postavy mohou létat. To je vyznačeno štítkem s křídly na oděvu. Létající postava mává rukama, v případě, že přistává, zřetelně to oznámí. Letící postavu je možné zasáhnout jen střelnými zbraněmi nebo kouzlem.
Všechny věci, ať magické, či jen obyčejné lektvary nebo zlato, musí postava při své smrti nechat na místě (po reinkarnaci se pro ně může vrátit).
Stříbrnou stužkou se označují stříbrné zbraně (to jsou zbraně zejména proti upírům a kostlivcům).
Ve hře můžete potkat i kouzelníky. Většinou jsou mocní a není radno si s nimi něco začínat. Po zakouzlení kouzla kouzelník vysvětlí pravidla a proto je potřeba, aby se na určitou dobu v okolí zastavila hra. Kouzelník určí, kdo všechno takhle musí přerušit hru, ostatní mohou normálně pokračovat.
Po celou dobu hry platí kostýmová povinnost. To znamená, že hráči musí mít kostým stylově odpovídající středověku, s převládající barvou svého království. Všechny polovičaté kostýmy a lidi bez kostýmu budou odměněni po celou dobu hry tím, že budou mít pouze jeden život. 
Předpokládá se férová hra všech účastníků. Proto jakékoliv snahy obejít pravidla jsou považovány za podvádění! Pokud si nejste jisti, zda tohle pravidla dovolují nebo naopak zakazují, nejdříve se musíte zeptat organizátorů.

Závěr:
Povinné vybavení: každý musí mít kartičku zdravotní pojišťovny, hráči do 15 let rukavice na boj. Dále pak 2 spínací špendlíky, doporučujeme kobercovku a molitan na opravu zbraně. Vůbec náhradní zbraň se dost vyplatí. Věci na přespání a na jídlo. Startovné bude 70 Kč na hlavu přihlášenou do 22.9. 24.00 hodin, pro nepřihlášené 140 Kč, najde-li se pro ně místo. V opačném případě hrát vůbec nebudou.
Na místě hry organizátoři zajistí jen místo na táboření, ohniště, pitnou vodu a WC. Nic víc. Vše ostatní si musí zajistit účastníci sami. Místo konání je v CHKO, proto není možné až k tábořišti dojet autem. Věci lze vyložit asi půl km před tábořištěm a auta je pak nutné nechat dál ve vesnici.
Příjezd účastníků počítáme v pátek odpoledne, tak, aby se stihli zaregistrovat a nechat překontrolovat zbraně. Večer budou schůzky s důležitými lidmi ohledně upřesnění pravidel a podobně.
Ráno proběhne nástup. V neděli bude bitva o Cintru, kterou hra skončí. To bude k poledni. 

Kontakt
Web: http://www.skauting.cz/cintra/
Ladislav Pelcl – Bilbo – Laddobar (ladislav@pelcl.cz, ICQ# 36366729) mobil 777 212 633

Dodatky:
1) 	Trofeje jsou nepřenosné – jen ten, kdo zabije nepřítele a tím získá glejt, může si za tuto trofej proškrtnou čtverečky na glejtu, nikdo jiný.
2)	Hradby u města jsou předem pevně udělané, není možné je nijak vylepšovat naházením stromu, celt nebo čímkoliv jiným.
3)	Obyčejný hráč může použít jen ty zbraně, které jsou popsány v pravidlech, krom kouzelníkovy hole. Žádné jiné nesmí použít.
4)	Štít, samotný luk a kouzelníkova hůl samozřejmě nezraňují. Zároveň žádna z nich se ale nesmí blokovat částí těla.
5)	Velikost štítu musí odpovídat ploše 50×60 cm. Takže se vyhněte snahám jakkoliv toto obejít, například zkracováním úhlopříčky u čtverhranných štítů ořezáváním rohů. Zakulacení rohů, jak je napsáno v pravidlech, se týká jen malé části rohu štítu, takže zakulacení o poloměru 5 cm s tím už nic společného nemá.
6)	Přes hradby města není možné opravdu nic podávat, ani šípy, ani zbraně, ani zástavy, prostě nic. Není je možné ani podlézat (jedinou dovolenou věcí je předání glejtu zabitou postavou).
7)	Během akce (tím se rozumí pátek, sobota a neděle) je přísně zakázáno požívat psychotropní látky!!!
8)	Do cizího města nelze vstoupit, ani když tam nikdo není, pokud není vyhlášeno obléhání.
9) 	Herní předměty je možné nosit jen u sebe, nelze je nijak schovávat a podobně.
10)	Pokud je postava zabita, odloží všechny herní věci (lektvary, kouzelné věci, zlato atd.) na zem a nijak je neschovává ani neposouvá blíže k spolubojovníkovi. O místě nesmí nikomu říkat, ale může se tam sama po reinkarnaci vrátit a vzít si je.
12) 	Ke každému zásahu je nutný nápřah. Nelze jedním zásahem zranit více než jednoho člověka – „vlnitý plech.“
13)	Je zakázáno útočit naslepo, když útočník neví, v jaké pozici se přesně nachází jeho protivník.
14)	Brutální máchání meče, které nemá nic společného se šermem ani se mu nepodobá, ve snaze zabránit přiblížení nepříteli, je zakázáno.
15)	Po zásahu šípem má zasažený povinnost nejdříve vzít šíp, který ho zasáhl, a hodit jej mimo řadu, kde by byl rozdupán. Pak si odečte životy.
16)	Sestřelená letící postava sama ví, jestli může nebo nemůže znova vzlétnout.
17)	Letící postavy nemohou vstupovat do nepřátelského města, ani když je vyhlášeno obléhání. Naopak mohou kdykoliv vstupovat do spřáteleného města, i když je obléhání vyhlášeno.
19)	Přemožitel může chtít po zabitém, aby mu svůj glejt podepsal, pokud náhodou není (ale jeden z nich musí mít u sebe něco na psaní).

Změny ( oproti předchozí verzi – ty důležitější) - Aktualizováno 23. 9. 2006
-	Mrcholist byl z pravidel vypuštěn ( existuje samostatný seznam CP, který ovšem není součástí pravidel )
-	upraveny požadavky na kvalitu zbraní a podmínky, za kterých jsou schváleny do hry...
-	upravena pravidla pro „doly a jiná místa“…
-	upravena pravidla pro velitele… 
-	nová kapitola o magických předmětech…